Min läkare, dr Edwards,
lärde mig allt jag vet om farfars sjukdom.
Farfar har alzheimers.
Människor med alzheimers glömmer saker.
Jag menar, jag glömmer läxan, eller att borsta tänderna,
men med farfar är det annorlunda.
Han glömmer i princip allt.
Mina föräldrar vill sätta honom på i hem,
men det kommer göra allt värre.
Så jag tar honom på en resa till Venedig för att göra honom bättre.
Han minns massor från Venedig
trots att det var typ 100 år
sedan han och farmor åkte dit på sin smekmånad.
Hej, mamma. Hej, pappa!
Jag och farfar har det jättebra.
Och jag tog med min inhalator så få inte panik.
Vi äter faktiskt frukost på tåget nu.
Farfar, vill du säga något?
- Till vem? - Mamma och pappa.
Hallå?
Vi har det jättebra.
Ingen där. Skit i dem.
Ja. Skit i dem. Vi ses imorgon.
Eller dagen efter.
- Älskar er. - Hej då!
Hej då!
Vart ska du?
På toa.
Okej.
Jäklar! Farfar!
PAPPA
Farfar!
Det är vi. Min farfar Amadeus och jag.
Jag tror jag förstår varför farfar är som han är.
Mamma och pappa tänker hela tiden på vad som kommer att hända
på jobbet, nya huset, mig,
eller går igenom det förflutna om och om igen.
Ibland är det bäst att bara fokusera på det som händer just nu.
Det började när farmor dog.
Margaret var
verkligen en av de mest glamorösa kvinnorna i vårt lilla samhälle.
Tror du de bränner henne?
Vem?
Din farmor, dumbom.
Är du galen? Nej.
Okej, då äts hon upp av maskarna.
Min farmor är i en kista.
De kan tugga igenom kistor.
Vassa små masktänder.
Ja.
Kan vi prata om något annat?
Hur är England? Fick du några nya vänner?
Inte direkt.
Träffade du drottningen?
Ja, det gjorde jag.
Hon hälsar.
Margarets bortgång lämnar ett stort hål i våra hjärtan.
Men så länge en person lever i våra minnen,
så glöms hon aldrig. Hon kommer inte glömmas.
Amadeus, vill du säga några ord?
Tack.
Min Maggie var underbar.
Hon hade ett stort hjärta
och bröst.
Stora, vackra bröst.
Hon skrattade alltid åt mina fåniga skämt.
Ända tills slutet.
Vilka b: n gör mjölk?
Bröst.
Jag åt alltid hennes äppelpaj.
Ni vet, den där
med kanelskal och sprutande grädden.
Hon har inte gjort den på åratal.
Jag vet.
Jag gillade faktiskt aldrig den pajen.
Men jag åt den alltid när hon gjorde den.
För människor är bara djur.
Vanedjur.
Jag hade velat ha något annat.
Fruktkaka, kanske? Nej.
Jag gillar inte fruktkaka.
Pekannötpaj, kanske?
Eller, vad heter de...
Petit-chouer.
De gör de bästa petit-chouerna nere vid...
Vid korsningen...
Där de... Det är ett nytt hus...
De vaddetnuheter med huset...
De tryckte in det...
Jag vet inte...
De... körde upp det i rumpan.
Körde upp i rumpan.
Men jag skulle vilja ha en bit paj nu.
Min älskade Elizabeth.
Elizabeth?
Det är hans mamma.
Nick, en dag hoppas jag att du hittar en kvinna
som är så fantastisk som din mor var för mig.
Vad ska jag göra utan dig?
Arrivederci, min älskling.
Arrivederci.
Farmor.
Efter begravningen,
frågade pappa om farfar ville komma och bo med oss i England.
Men farfar ville inte.
Han sa att han inte kunde lämna farmor ensam.
Så vi åkte tillbaka till England utan farfar.
Men tre månader senare
ringde farfar
och sa att han inte mindes vägen till kyrkogården längre.
VETERINÄR AMADEUS NICHOLAS ROSS
Tildy!
Min lilla principessa!
Den tar jag.
Honom har jag träffat förut.
Kom in.
Sätt dig här.
Okej.
- Vill du ha en kaka? - Visst.
Tog ni bussen?
Nej, farfar, vi bor i England nu, kommer du ihåg?
Det vet jag!
Farfar...
Varför har du mjölk i bokhyllan?
Fanns ingen plats i diskmaskinen.
Margaret! Maggie! Din son är här!
Pappa.
Mamma är inte här.
Det vet jag.
Självklart.
Det är en vana.
Letar du efter nåt?
Var är Roberta?
- Roberta? - Din hushållerska.
Jag sparkade henne.
Sparkade du henne?
Varför då?
Hon stal från mig.
Vad tog hon?
Din systers smycken.
Pappa, jag har ingen syster.
Men du ville ha en, eller hur?
Är det detta du pratar om?
Allt är här.
Bra att hon lämnade tillbaka det.
Kaffe?
Farfar, ska inte de vara inlåsta någonstans?
Älskling, om ryssarna kommer,
då vill du inte ha vapnen inlåsta.
Det är ingen riktig pistol.
Kolla.
Har du mjölk?
Okej, svart isåfall.
Jösses.
Pappa!
Är du galen?
Ge mig!
Är du helt galen?
Var fick du den här ifrån?
Inte hos Trader Joe i alla fall.
Älskling, mår du bra?
- Ja. - Jösses.
Jag har idé.
Varför kommer du inte och bor hos oss ett tag?
Ja!
Bara om det finns något jag kan göra.
Det kommer finnas mycket att göra.
Eller hur, älskling?
Farfar kan hjälpa oss i trädgården.
Vi vill bara ha hem dig.
Men jag behöver...
Jag behöver ta några...
- Det här. - Ja.
Det här.
Pappa, du kan ta med vad du vill.
Jag ordnar med fraktcontainer eller nåt.
Men... inga vapen, okej? Inga vapen.
Är Cindy okej med detta?
Vem?
- Din mamma. - Sarah.
Mamma kommer vara okej med det, jag lovar.
Du har eget rum med toalett, Amadeus,
och jag lade nya handdukar på sängen.
Och du kan gå med mig till skolan.
Jag är på andra sidan korridoren.
- Var är Jack? - Vem är Jack?
Min hund.
Är han bunden på utsidan? Han gillar inte att vara bunden.
Jack är död, Amadeus.
Förra julen, inte sant?
Här. Du kan få Benny istället.
Han är jättemjuk.
Han luktar inte lika illa som Jack.
Älskling, det här är fånigt. Jag måste gå. Jag har ett möte.
- Jag kan inte missa det. - Nej, jag är sen.
Jag har ett avslut i eftermiddag.
Det är snävt som det är.
Jag kan inte missa mötet.
Du lovade att flytta till England för min karriär, eller hur?
Det var så vi sa.
Jag flyttade till Amerika för din, nu är det min tur.
- Jag kan inte komma sent. - För en gångs skull.
Jag har gått på alla skolträffar sedan Tilda var fyra, så...
Det är inte sant.
Jo, det är det! Snälla gör inte så här mot mig.
- Snälla gör inte det här mot mig. Hej! - Visst.
Ursäkta för det där.
- Nu så. - Ingen fara. Tack.
Om ni går till sidan fyra...
- Fyra. - Okej.
Självklart hade Matilda svårt att vänja sig.
För det var en väldigt stor flytt för dig, inte sant, Matilda?
Jag undrar om du tycker att det har blivit bättre.
För jag vet att du saknar din familj i Amerika mycket.
Jo, men hon har väl vant sig, eller?
Ja, verkligen.
Hon säger redan "bad" istället för "bad".
Tack och lov.
- Nej, det gör jag inte. - Jo det gör du.
Du skulle kunna om du ville.
Som ni ser så har hennes betyg gått upp
lite grann.
Jag är ledsen, men jag måste gå.
Tilda, älskling, vi ses senare.
Jag tar den.
Vill du att jag tar den, eller...
Jag undrar hur det känns nu, Matilda.
Bra, tack.
Det är underbart.
Så, ingenting annat?
Jag ville gå igenom några icke schemalagda aktiviteter
som vi erbjuder, för jag känner verkligen att det kunde hjälpa Matilda
att stärka hennes nya vänskaper.
Kan du mejla mig detaljerna?
Jag är så ledsen.
Jag är sen till ett möte, vilket är rätt viktigt, men...
Älskar dig, gumman. Bra jobbat. Vi ses hemma sen.
Tack så mycket, missus, miss...
- Seager. - Seager! Självklart! Det visste jag.
Vi är så glada att allt går så bra
och stolta över dig, älskling.
Hej då. Tack. Hej då.
Mina föräldrar jobbar mycket.
Pappa jobbar på en bank.
Han fick ett nytt jobb i London efter att ha spenderat för mycket tid med Penny,
hans kontorschef i Connecticut.
Vi flyttade tillbaka hit för att mamma växte upp här
och ville vara nära sin mamma.
Sedan fick pappa veta att mamma hånglade med sin nya chef på julfesten
för att hon fortfarande var arg över Penny.
Pappa blev upprörd. Men farfar bara sa,
"Om tupparna kan göra det mot hönorna,
så kan hönorna göra det mot tupparna."
Pappa håller nog inte med för nu jobbar han hela tiden.
- Ja. - Nick. Polisen ringde precis.
Vad menar du att polisen ringde?
Din pappa är med dem nu.
- Var? - De är på stationen.
Vad gör han där?
- Är han skadad? - Nej, han mår bra.
- Vad är det? - Du vill nog sitta ner.
Jag sitter ner.
Sluta svamla och säg vad det är.
- Vad är det? - Jag svamlar inte.
Jag försöker bara berätta vad din pappa har gjort, Nick.
- Och jag väntar. - Han har anmält någon försvunnen,
din mamma.
Ingen fara.
- Jag är ledsen. - Inga problem.
Jag torkar upp det snabbt.
Hej.
Jag är mrs Ross. Jag är här för att hämta min svärfar.
Den äldre mannen som rapporterade att hans fru är försvunnen.
- Ja. - Han gav oss det här.
Vet du vem hon är?
Det är min svärmor, när hon var ung.
Det här skulle vara ett foto på en försvunnen person.
Förlåt att vi tagit upp er tid.
Kan jag ta med honom nu? Tack så mycket.
Tack.
Fint av dig att säga det.
Varsågod, Amadeus.
Det är Maggie.
Är hon inte vacker?
Alla pojkar jagade henne.
Alla ville vara med henne,
men hon valde, tja, hon ville...
Vill du via fotot för konstapeln?
Varför skulle jag vilja det?
Jag vet inte. Berätta.
Jag kanske ville skryta lite.
- Är du redo att åka hem? - Nej.
Det vill jag inte. Jag vill stanna här med konstapeln.
Hon har varit så snäll.
- Hon har ett snällt ansikte. - Tack.
Ja, det har hon, men hon är säkert väldigt upptagen.
Tack.
Så, vi åker hem. Kom igen.
Upp med dig. Kom igen.
Tack så mycket.
Hej då.
Ett, två, tre, fyra, fem.
Och tre nästa gång...
Vänta lite. Hallå där.
- Vad? - Är det fem?
Flytta inte mina pjäser.
- Jag tror det var... - Nej! Kom igen, kan du räkna?
Ett, två, tre, fyra, fem, tack!
Jag bara kollar. Jag vet att du gillar att vinna.
Jag vet att du hatar att förlora,
vilket du kommer göra, för jag behöver bara en trea för att vinna.
Igen! Varsågod. Din tur.
Amadeus, hallå?
Låt honom ta sin tid.
Jag försöker bara komma på nästa drag.
Vi spelar inte schack.
Låt honom bara tänka ut sitt nästa drag, mamma.
Okej, visst. Ursäkta. Fortsätt.
Om jag går vänster, blockerar de mig här.
Det vore inte bra,
men det är fritt om du går här.
Tror du?
Du kan inte gå här, det sa du själv.
Och du kan bli överfallen
om du går här.
Om du tar den här vägen, så klarar du dig.
Tack!
Sju, elva.
Jösses!
Se vad du har gjort. Åh, nej!
Vart tog den vägen?
- Vänta, var var den? - Den här var...
Jag vet, men det är viktigt, för om vi inte...
- Så, kan du sätta tillbaka dem... - En sexa!
En sexa!
- Verkligen? - Ja, en sexa.
- Ser ut som sexa för mig. - Sex.
Ett, två, tre, fyra, fem, sex,
sju, åtta, nio...
- Tio. - Ser du?
- Vi har en vinnare! - Amadeus!
Nej. Du slog en sexa.
- Älskling. - Mamma!
Inte en tia.
- Mamma! - Vad? Ledsen, men vi kan inte...
Det är ingen idé att spela om vi inte följer reglerna!
Varför blir du upprörd när någon annan vinner?
För att det är lönlöst!
Vem vill spela med farfars regler?
Okej.
Äntligen.
Vad är det?
Pappas saker.
Jag ville att han skulle känna sig som hemma.
Tack för att du berättade.
Varsågod.
Vänta, han...
Det ser inte bra ut, Nick.
Du borde stoppa honom...
- Det ser ut som att han... - Ja, ursäkta...
Gud!
Din dumbom.
Varför tror du man uppfann backspegeln?
Toppen! Tack.
Inte en skråma! Lastbilen är okej!
Tack så mycket!
Väldigt professionell flyttfirma, tack!
Oroa dig inte Cinder-ah, jag ska ge dem dricks!
Tack, kompis.
Akta. Försök att inte ha sönder något.
Ja, chefen.
Jag säger det bara.
Tack, kompis.
Hur hände det här?
Det känns som om jag är med på Dolda Kameran eller nåt, Nick.
Det var det bra jobbat.
Vad är det? En kyl?
Det här? Det är en bokhylla.
- En bokhylla? Vad? - Den är till hans böcker.
Hur mycket betalade du för att
skeppa hit hans gamla kyl?
Jag vet inte. Kontoret tog hand om det.
Hur hände det här?
Jag har inte en förrådsfirma, Nick!
- Det är så deprimerande! - Älskling...
Det är hans saker.
De är viktiga för honom och de gör honom lycklig.
Det är allt som betyder nåt, antar jag.
Vad...
Idioter!
Vad sa jag precis innan trappan?
Och ni sa: "Ja chefen."
Ni två idioter får betala för den här!
Vet någon var kylen ska?
Ja.
Kylen ska till badrummet.
Stopp!
Amadeus!
Jag vill inte vara otrevlig.
Men jag är rädd att det för mycket saker!
Jag vet att det är dina saker... Nej!
Antingen åker allt in i ladan
eller upp på ditt rum.
Förstår du? Och jag menar allt.
Amadeus, okej?
Okej, killar, vi drar!
Kan jag komma in?
Hej där, bamsen.
Kul.
Vi hittade den här i lastbilen.
Nu är den tillbaka!
Hon kommer bli så glad att ni hittade den.
Låt mig ge dig...
- Låt mig ge dig lite... - Nej. Sir, snälla.
Du har redan gett oss så mycket.
- Är du säker? - Självklart.
Ta hand om dig själv, okej?
Ja.
Du är verkligen gullig.
Amadeus, kan du räcka mig brödet, tack?
Amadeus?
Brödet?
Vad är det med det?
Kan du skicka det, tack?
- Tack, men jag frågade din pappa. - Varsågod.
Amadeus, snälla sluta göra så.
Det är störande när vi äter.
- Älskling... - Mamma!
Kan vi försöka ha en trevlig kväll?
Kommer du be honom sluta då?
Pappa?
Man får inte göra nåt här. Jag skulle stannat hemma.
Det här är ditt hem.
Det var roligare där...
Det här är ditt... Pappa.
Kasta inte maten, tack.
Okej, fortsätt.
Snälla, fortsätt klicka med tungan
och kasta mat omkring dig. Visst. Jag har fått nog ändå.
Jag känner inte för det.
Så synd.
Ja, det är ditt eget fel.
Tråkigt, va?
Berätta igen hur du träffade farmor.
Ja, snälla, berätta igen.
Kan inte du berätta hur du träffade din chef?
Kan du berätta hur ni träffades?
Antar att jag berättade för honom.
Jag var arg. Jag minns inte.
Det var praktiskt.
Måste gå i familjen, att inte minnas saker.
- Vad? - Inget.
Jag vet att du inte vill höra det här,
men jag tror att det är något med honom.
Han behöver tid att komma över chocken.
Vore det inte en bra idé att ta honom till en läkare
och kolla honom? Bli säker på att han inte har
nån sorts tidig demens eller nåt?
Nej, han mår bra.
Han mår bra, du mår bra, jag mår bra,
vårt äktenskap är bra, alla mår bra, vi mår alla bra!
- Alla mår bra! - Ska vi hålla på hela natten?
Jag måste få sova.
Okej.
Jag fattar inte.
Matteläraren är inte bra på att förklara någonting.
Han kanske är efterbliven.
Du kan inte säga "efterbliven", farfar.
Då kanske han är en rövhatt.
Vad är en "rövhatt"?
Du vet, någon
som har hatten på röven.
Hur dricker du kaffet?
Farfar, jag är bara tio.
Kaffe är bra för hjärnan.
Okej då. Kaffe är bra.
Jäkla maskiner.
Varför ska de göra allt så komplicerat?
Du måste ha vatten i.
Okej.
- Jäkla sak! - Vill du att jag hjälper dig?
Vänta...
Det måste brygga en stund.
Kan du hjälpa mig med matten?
Kan inte dina vänner hjälpa dig?
Du var väl tvungen att räkna när du var veterinär?
Ja, visst.
Vi gjorde inte det här i skolan.
Vi lät bråket vara som det var.
Så, ska jag göra så?
Visst, varför inte?
De ser bra ut som de är.
Okej, tack.
Har någon sett honungen?
Amadeus, har du haft honungen?
Jag är allergisk mot honung.
Du är fin dam.
- Hej? - Ska vi två
gå och ta en kaffe nånstans?
Bara vi två.
Så tråkigt. Så hemskt.
Stick! Försvinn!
- Helt okej. - Försvinn!
Stick!
Visst, inga problem.
Hoppas du mår bättre. Okej, hej.
- Fasen! - Vad är det?
Trädgårdsmästaren, han är sjuk. Han har varit det i veckor.
- Farfar kan hjälpa till. - Jag kan hjälpa till.
Jag behöver något att göra.
Tror du att du skulle klara det?
Känner du att du kan?
Mamma, han är ingen bäbis.
Okej, visst,
kan du ansa rosorna, och sen fixa till kanterna lite.
Vet du? Häcken behöver trimmas,
bara några centimeter eller så.
Du behöver förklara, Sandra.
Det är Sarah, Amadeus.
Det är också ett bra namn.
Vem bryggde kaffet?
Jag.
Du är en fin dam.
Vi ses senare.
HÄSTSKOLA
Vad gör du?
Jag trimmade...
- Vad? - Vaddetnuheter.
Jag sa så mycket!
Det är så mycket.
Exakt.
Om du frågar mig tyckte jag det var trevligare innan.
Nej.
Om du vill att jag lämnar det här...
Sluta!
Vill du att jag tar ner det, Sandra?
- Gud! - Det är ditt beslut.
Men, Gud!
Du ville väl ha en engelsk trädgård?
Vad har det med en engelsk trädgård att göra?
Varför har en engelsk trädgård ett hål mitt i häcken?
Det är inte en engelsk trädgård. Det är en förstörd trädgård.
För att vara ärlig så gillar jag det.
Det får det att se större ut. Det är rätt trevligt.
Vet du hur lång jävla tid det tar att få en sån häck?
Mamma! Du får inte säga J-ordet!
- Förlåt, det är inte meningen. - Svär inte.
Nick, vad ska du göra åt det här?
Vad kommer han förstöra nästa gång?
Köpa en ny häck.
- Hej, pappa. - Köpa en ny häck?
Var fick du dem ifrån?
Er trädgård.
Gillar du dem?
Försöker du göra mig galen med vilje?
- Nej. - Inte?
Nej.
Jag försöker att be om ursäkt, Sandra.
- Sarah. - Jag ansade inte... Sarah.
Jag trimmade inte mig själv rätt...
Nej...
- Häcken. - Häcken!
Sluta, Amadeus.
Förstår du, kanske, möjligen, varför jag kanske är lite upprörd?
Vet du vad? Vi ska ha en fest här, okej?
Och en massa människor kommer komma, och istället för en vacker häck,
kommer de att se ingenting!
- Bara ett stort hål nu! - Mamma!
Och sen, när de kommer in i trädgården...
Mamma!
...kommer det inte finnas fler blommor
för du har plockat alla!
- Får jag snälla... - Göra vad då?
Pappa, vi uppskattar verkligen
att du vill hjälpa oss med huset.
Men jag tror att det Sarah försöker säga,
och jag tror att alla håller med,
är att om du har några frågor om att sköta en trädgård,
så är det klokt att fråga Sarah innan...
- Det var mammas idé! - Jag tror...
Såhär, då? Jag har en bättre idé.
Vad sägs om att inte jobba i trädgården mer?
Elizabeth älskade rosor.
Mamma hette Margaret.
- Hej, älskling. - Hej, mamma.
Du låter konstig.
Jag tycker det är jobbigt med Amadeus.
Härliga Amadeus? Vad menar du?
Han beter sig konstigt och glömmer saker,
och jag är säker på att han har någon...
Du måste ha tålamod.
Du måste lära dig se det med humor och visdom.
Det är nyckeln.
Älskling, det kan lära dig
mycket om dig själv, det kallas kärlek.
På tal om kärlek, hur mår Nick?
Blundar för allt som vanligt.
Vill inte se det som finns framför honom.
Du har det problemet ibland.
Har vi inte alla det?
Okej, mamma. Jag är väldigt upptagen.
Jag måste sluta, okej? Jag ringer senare.
Älskling, glöm inte, visdom och humor.
- Okej, hej då. Älskar dig. - Hej då.
Varje morgon, gick farfar med mig till och från skolan.
Ibland var han sig själv, ibland inte.
Han började ta saker och ställa tillbaka dem på fel plats.
En gång tog han en kokt kyckling från kylen
och lade den i sin garderob,
mamma hittade den inte på en vecka.
Han kunde gå upp mitt i natten
och gå runt i huset.
Maggie? Är du där?
Nej, det regnar hela tiden här.
- Jag tror faktiskt... - Pappa.
Pappa säger att gamla människor blir förvirrade och han kommer lugna sig.
Mamma pratar inte om det längre.
Hon är bara mer och mer på jobbet.
Jag är hungrig.
Berätta en historia, farfar.
En historia?
Om dig och pappa när han var lika gammal som mig.
En gång åkte vi och campade med några vänner
på fältet bakom huset.
Farfar sa att det var fullt med björnar bara för att skrämma oss.
Det gjorde jag.
Han sa att vi måste beväpna oss med saker från arbetsboden
för att försvara oss mot björnarna, eller hur?
Bara för att ta oss fram och tillbaka
från ladan utan att bli uppätna.
Vi hade allt i tältet.
Vi hade högafflar, yxor, vi hade sågar, allt du kan tänka dig.
Du tog ditt fiskespö.
Minns du det?
Hur kan jag glömma?
Som om man skulle jaga bort björnar med ett fiskespö.
Sen ska farfar gå och kissa,
och vi hör ett konstigt, högt rytande som...
Farfar kommer inspringande, och han säger: "Det var en björn."
Och jag säger: "Björnar ylar inte."
Och han sa: "Häromkring gör de det, min son."
Jag tror ändå inte att det finns ylande björnar.
Det var jag.
- Du har inte berättat det förut. - Du har aldrig frågat.
Kom här.
Pappa, hör här,
jag har pratat med en läkare.
Han tyckte det vore bra om du åkte och träffade honom.
Varför?
Jo...
För att...
Jag är en idiot? Det är allt?
- Nej. - Jag är en idiot.
- Verkligen inte. - Är det därför...
Självklart inte.
- Tycker du att jag är... - Nej, pappa. Kom igen.
Du tror jag tappar det.
Jag tänker inte träffa en jäkla läkare.
Vänta.
Han kanske kan hjälpa till.
Nej!
Han kanske kan hjälpa.
- Nej! - Okej.
Nu låter du som din mamma.
Ville hon att du skulle gå till en läkare också?
Jag minns inte längre.
Jag minns ingenting.
Men han... Jag vet, han kan verkligen...
Han kan inte hjälpa mig.
Det vet jag definitivt.
Okej.
Pratade du med honom?
Han går inte.
Toppen. Så vad gör vi nu?
Ingenting.
Vad vill du att jag gör? Tvinga honom? Hur gör man det?
Hur tvingar man honom
när han inte vill gå dit?
Jag vet inte.
Hur tvingade mig att ta hem hans skit?
Du gör det bara, utan att berätta.
Han har alzheimers eller nåt, Nick.
Jag är helt färdig. Jag orkar inte det här längre.
Ingen av oss har sovit på veckor. Det är bara för mycket.
Vi klarar det inte själva, längre.
Vi behöver hjälp.
Imorgon måste jag åka till Berlin.
Berlin? Det står inte i kalendern.
James ringde igår kväll.
Vi måste stänga det här... Pfeiffer-avtalet.
Okej, men det finns ett problem, för jag har min slutplädering,
och du skulle ta Tilda till läkaren.
Och Theresa är inte här, så hur ska vi få det att funka?
Jag har tagit hand om det.
- Verkligen? - Pappa fixar det.
- Skämtar du? - Det var Tildas idé.
Hon har gjort en väska.
Vad menar du med "väska"? Som Paddington har?
Med hans namn och adress på? Det hjälper verkligen.
Jag vet inte vem det är.
Björnen Paddington? Vet du inte vem det är?
Nej. Måste vara en engelsk grej.
Om du är sarkastisk, så hjälper det inte.
Han tar henne till skolan varje dag.
Matilda vet var läkarmottagningen ligger.
Han försöker vara till nytta.
Låt honom.
Hej, pappa. Var är du?
- Jag är i Berlin, minns du? - Coolt.
Hämtade farfar dig?
Självklart, vi är där nu.
Kan jag få prata med honom?
Han är upptagen och fyller i papper.
- Fyller han i papper? - Ja.
Låt mig prata med honom.
- De ropar in oss nu! - Tilda, låt mig...
- Hej då! - Tilda?
- Hej. - Hej.
Jag har en bokad tid. Matilda Ross.
- Du är väldigt sen, Matilda. - Förlåt.
Är du här ensam?
Jag är ledsen, men vi tar inte emot minderåriga utan en vuxen.
Min farfar är på toaletten.
Jag tror han kommer vara där ett tag.
Han åt något dåligt.
- Stackaren. - Ja.
Jag säger till dr Edward att du är här.
Tack.
Ett till.
Det låter bra. Inga blockeringar.
- Hjälper du mig med dragkedjan? - Självklart.
- Har du använt din inhalator? - Ja.
- Får jag fråga en sak? - Självklart.
Vad är alzheimers?
Varför frågar du?
Jag tror min farfar har det.
Eller, min mamma tror att han har det.
Är din mamma läkare?
- Nej. - Okej.
Men pappa säger att mamma vet allt.
Berätta om din farfar.
Han blir förvirrad.
Glömmer han saker?
Ja, verkligen.
Det är normalt.
Det händer när man blir gammal.
Du har säkert inte lagt en kyckling i garderoben.
Död eller levande?
Död.
Bra poäng.
Älskling,
jag har bakat din favoritpaj.
Jag använde ditt recept.
Jag glömde den nog i köket.
Jag är strax tillbaka.
Gå ingenstans.
Tänk att alla dessa böcker är din farfars hjärna.
Och på grund av hans sjukdom,
ibland, börjar böckerna välta.
När en faller,
så glömmer han vad som är i den.
Beroende på hur han mår,
kan en del böcker resa sig,
men andra faller istället.
När sjukdomen fortskrider,
faller fler.
Och till slut,
faller fler böcker från hyllan,
helt,
tills en dag...
Då han inte vet någonting?
Hur kan jag göra honom bättre?
Du kan ge honom saker att göra
så han känner sig behövd och till nytta.
Det är viktigt.
När han säger eller gör saker som är lite konstiga,
ska du bete dig som om det är helt normalt för dig.
Gå in i hans värld.
Det kommer att hjälpa honom.
Konstigt. Vem lade de där?
Amadeus?
Amade...
Amadeus!
Vänta.
Det är okej. Stanna där, okej?
Jag brinner!
Amadeus?
Mår du bra? Är du skadad?
Jag försökte baka en paj.
Gråt inte, det är okej.
Gråt inte.
Det är okej.
Någon lade sina skor i ugnen.
Lade någon sina skor i ugnen?
Du är väl inte arg?
Nej, jag är inte arg, okej?
Vill du ha paj?
- Vad? - Vill du ha paj?
Jag hade gärna ätit det, men jag har en diet.
Nej, låt bli. Vet du vad, ska vi...
Vi tar en liten bit, okej?
Liten smakbit.
Vi tar ut den ur ugnen och...
Se där.
Det var inte illa.
Det var Maggies favoritrecept.
- Jaså? Den är rätt god. - Bra.
Vill du ha en bit?
Den är god.
Vad gör du där?
Letar efter honungen.
- Har du bakat den här? - Nej, din pappa gjorde det.
Smaka om du vill. Den är inte farlig som den ser ut.
Jag åt på planet.
- Hur var Berlin? - Det var bra.
- Är allt okej? - Nej, egentligen inte.
Din pappa glömde att ta Tilda till läkaren.
Nej. Jag pratade med henne. Han hämtade henne.
Nej, hon sa bara det. Jag pratade med mottagningen.
Och när jag kom hem, stod köket i brand,
din pappa likaså. Jag fick släcka honom.
Om jag hade kommit senare,
skulle huset brunnit ner och din far vara död.
Du hade fått identifiera honom med tandavtryck.
Tack och lov så var Tilda hos läkaren.
Det här är galet, Nick. Det kan inte hända igen.
Och jag ledsen, men det är ditt fel.
- Mitt fel? - Ja.
- Hur är det mitt fel? - Du vägrar att se sanningen.
Nej, sanningen är att du vägrar acceptera
att du inte var här heller.
- Vad? - Du hade kunnat boka om.
- Nej. - Skämtar du?
Det var ditt ansvar att ta henne till läkaren.
Det var överenskommelsen.
Jag är ny på jobbet. Jag kan inte ringa Serge kvällen innan...
Serge? Nu handlar det om Serge! Vad pläderade du nu? Dina bröst?
Ursäkta?
Nej, jag är nyfiken. Vad pläderade du Serge den här gången?
Dina bröst eller ditt arsle?
- Trevligt. - Du är inget helgon, heller.
Jag är inte den enda som gjorde bort mig, om du minns?
Pappa.
Jösses...
Pappa, kan du stänga badrumsdörren?
Hämtar du kylen från hans rum eller ska jag göra det?
Skolan är slut för sommaren.
Jag var med farfar hela tiden, och jag visade honom London.
Jag och farfar åkte på sightseeing, och han lärde mig att
man ska pröva lyckan minst en gång om dagen,
för man kan gå runt och vara lyckosam hela dagen
utan att veta om det.
Dr Edwards berättade att människor med alzheimers
oftast kommer ihåg saker som hände för länge sedan bäst.
Så, jag och farfar brukade titta på ett gammal fotoalbum hela tiden.
Även om jag kan hans berättelser utantill till och med i sömnen,
det var så underbart att höra dem, för han såg alltid så lycklig ut.
Det är Lido. Det är stranden.
Farmor och jag bråkade om livsstilen.
Margaret gillade att bada naken.
- Gjorde hon? - Ja.
Det gjorde badvakten väldigt upprörd.
Hon bara tog av baddräkten och gick naken.
Hon fick alltid som hon ville
för hon kunde övertala vem som helst.
Var är det?
MARKUSPLATSEN
Det är Sankt vaddetnuheter. Titta på alla fiskmåsar.
Margaret tyckte de var söta
tills en av dem bajsade i hennes sallad
precis när hon åt den.
Jag saknar farmor.
Jag också, prinsessan. Jag också.
När jag dör, är vi tillsammans där uppe.
Jag vill inte att du ska dö, farfar.
Var inte fånig, prinsessan. Alla har sin tid.
Och när Maggie och jag är tillsammans igen,
så ska vi ha en jäkla fest. Vi kommer att röja loss rejält.
Jag trodde inte på himlen då,
men jag tyckte det var fint av honom att försöka trösta mig så där.
Det borde varit jag som tröstade honom.
Efter det började jag att filma farfar mycket,
som mina föräldrar gjorde när jag var bäbis.
Som jag ser det, är att när det kommer till det
att farfar inte kan minnas någonting alls kommer han gilla att se på filmerna.
Grattis på födelsedagen. Hur känns det?
Hur det känns?
- Att vara 76. - Är jag 76?
Jag trodde jag var 42.
Vad är din favoritfärg?
Röd.
Vilket är ditt favoritdjur?
Hund.
Hur känns det att glömma allt?
Det är som ett huvud fullt med honung.
Alldeles mjukt.
Hur länge har du haft honung i huvudet?
Sen jag inte kunde tänka klart.
Men jag har en...
Vi ska se...
Ruff. Hund.
Vad är det?
Det har allt jag behöver minnas.
Den är från...
Den skrevs av...
- Farmor gjorde den till mig. - Får jag?
JACK MIN HUND
MATILDA ÄLSKAR KAFFE MATILDA-MITT BARNBARN
MARGARET HAR GÅTT BORT MARGARET MIN FRU
Visste farmor att hon skulle dö?
Nej. Det måste varit jag som skrev det.
Hon...
Hon är död, va?
Ja, farfar.
Se, jag visste det.
Vad tror du att du gör senare?
Jag ska kolla med min fru, okej?
Mamma.
Vi ska ha så roligt ikväll. För skall vi skåla lite.
- För Amadeus. Grattis! - Mig? Vad?
En skål, Amadeus. För din födelsedag?
- Jag är inte törstig. - Inte?
- En gång till? - Ja.
Grattis!
Jag sa ju att jag inte är törstig!
Har du alzheimers, kvinna?
Aiolin.
- Champagnen var god i alla fall. - Ja.
Pappa...
Det är för att dippa brödet i, Amadeus.
Men, Gud.
- Jösses. - Pappa, det är inte tvål.
Ha det inte i ansiktet.
Pappa, man ska äta det.
Kära nån.
Älskling, inte du. Nej.
- Gör det inte... - Tilda, sluta. Nej.
- Sluta. - Du uppmuntrar honom.
Sluta. Mamma säg till henne.
- Nej, du är mamman. - Lek inte med maten.
- Tack så mycket. - Tack.
Jag har läst att olivolja verkligen är bra för huden.
Var var vi?
Jag tror jag tar havsabborren.
Havsabborre.
Med sparris.
Vad heter det när den fortfarande är hård?
Al dente.
Ja.
- Och du, frun? - Jag tar tonfisken, tack.
- Och du, fröken? - Makaroner med ost.
Ett utmärkt val. Det är vår signaturrätt.
Vad känner du för, pappa?
- Jag vill bara åka hem. - Visst, vi åker hem.
Vi ska bara äta lite middag först, för din födelsedag.
Vad sägs om...
- Kalvlever, ja. - Nej.
Stryk det. Han äter inte kalvlever.
- Okej. - Pappa. Vad vill du ha?
Vad äter jag?
- Vad brukar jag äta? - Vad sägs om en caprese-sallad?
Två caprese-sallader.
Det är okej, pappa.
Jag vill bara åka hem.
TILL TILDA
Vad är fel, farfar?
Det känns så...
Dåligt?
Så hemskt... När man inte vet någonting längre.
Allting är tomt.
Om du vill skriva, så kan du inte.
Det är någonting inuti som stoppar det.
Minns du vad du ville skriva?
Skriv du.
Okej.
Till Tilda.
Mitt kära...
- Kära... - Barnbarn?
Nej. Jag bestämmer vad vi ska skriva.
Okej.
Dagen kommer
när jag inte kommer
att minnas...
Att du
är du.
Men vad som än händer,
måste du minnas en sak framför allt annat.
Att jag älskar dig,
och du är den finaste prinsessan
jag kan önska.
Håll tyst!
Vad är det för fel på dig, idiot?
Mr Ross, den här vägen, tack.
Jag följer med och håller dig i handen.
- Vill du att jag håller dig i handen? - Det är ett besök för dig, minns du?
Vill du också följa med, älskling?
- Du kan väl följa med oss? - Ja.
Jag väntar här.
Jag är dr Holst.
Tänkte vi skulle prata lite.
Hur mår du idag?
- Frågade du inte det nyss? - Nej.
- Så? - Så vad då?
Hur mår du?
Du frågade precis det.
Kanske, men du svarade inte.
- På vad? - Min fråga.
Det här kommer väldigt "lite prat."
Vem har du tagit med dig idag?
Mina föräldrar.
Dina föräldrar.
Kan det vara ditt barnbarn?
Det var det jag sa.
Hur gammal är hon?
Hon har så mycket tid framför sig.
Vet du hur gammal hon är?
Nej.
Kan inte ens säga hur gammal jag var när hon kom.
Du var...
Du var 66.
- Sextiosex? - Sextiosex?
Mr Ross, kan du säga vad nio plus tre blir?
Kom igen.
Vet du inte vad nio plus tre blir?
Och du kallar dig läkare?
Inte undra på att de förlorade kolonierna.
Jag är från Louisiana, så jag förlorade ingenting.
Då var du på rätt sida.
- Låt höra. - Jag har en fråga.
- Är du redo? - Ja.
Vad är vitt och bor i en flaska?
Ursäkta?
Du har inte svarat på frågan.
Vad är vitt och lever i en flaska?
Mjölk?
Vad har du i milkshake?
Mjölk.
Och vad dricker kor?
Mjölk.
Fel. Vatten. Kor dricker vatten.
Ursäkta mig.
Vart ska du, mr Ross?
- Jag har saker att göra. - Pappa...
Jag skulle vilja prata lite till.
Min assistent ordnar ett annat möte.
- Nu måste jag till kirurgin. - Pappa?
Han var veterinär. Vänta, vi kommer strax tillbaka.
Under vår sommarfest,
bestämde mamma och pappa att han skulle stanna på sitt rum.
I utbyte skulle han få se det stora fyrverkeriet vis midnatt.
- Det är så trevligt att ni är här. - Får jag?
- Serge? - Sarah.
- Vad gör du här? - Vilket trevligt välkomnande.
Och din fru är här.
Hon blir lätt uttråkad hemma ensam.
- Nick känner till oss. - Vad?
Nick känner till oss.
- Hur? - Jag berättade.
- Skämtar du? - Nej, jag skämtar inte.
Jag skulle aldrig kommit om jag vetat, eller tagit med min fru.
Amadeus?
Vad har du på dig?
Det är fjärde juli. Någon måste representera kolonierna.
- Har du sugit på alla? - De är utsökta.
- Vill du smaka? - Nej, tack.
- Hjälp. - Amadeus!
- Nej, mamma. Låt bli. - Amadeus.
Så härligt att se dig.
Du är klädd för strid.
Känner jag dig?
Din gamle soldat.
Jag måste dra.
Nej, vänta. Vi ska festa.
Nej, ni ska inte festa, mamma. Låt honom gå, snälla.
Bra jobbat, kompis. Jag älskar musiken.
Ja, den är inte dålig.
Det var bara LP-skivor på min tid.
LP-skivor. Jag måste på toa. Kan du hålla koll på det här?
Ja.
Vi har ett problem.
- Vad då? - Lova att inte bli arg.
Varför skulle jag bli arg på dig? Vad är det?
- Lova mig. - Jag lovar.
- Serge är här. - Ursäkta?
- Serge är här. - Du skämtar.
Nej, jag skämtar inte.
- Säg till honom att gå. - Det kan jag inte göra. Han är min chef.
Säg åt honom att gå, annars gör jag det.
Nej, det gör du inte.
Du måste vara Nick.
Sarah, du är verkligen lyckligt lottad. Vilken stilig karl.
På tal om lycklig...
- Har ni träffat min fru? - Hej.
Ja. Trevligt att träffas.
Trevligt att träffas.
- Kul att ses. - Det här är Nick.
Mina händer är...
Hur trivs du i England? Lite lugnare än i New York?
Vi var i Connecticut, faktiskt,
vilket inte är Big Apple direkt, men så...
Sarah gillar att skapa spänning på egen hand.
- Inte sant, älskling? - Nick.
Hon har verkligen skakat om vårt kontor.
- Jag är glad över att ha henne. - Det säger du inte?
- Hur är dippen? - Jag älskar den. Vad är det?
- Det är... - Det är äggplanta.
- Ja. - Här kallar vi det "aubergine."
Där hemma kallar vi det "äggplanta."
Vi kan anpassa oss nu när vi är här. Vi kan kalla det aubergine.
Vad är det för fel på äggplanta?
Det har varit äggplanta i 11 år.
Jag gillar äggplanta. Älskar äggplanta. Är det en sån stor grej?
Kanske för mig.
Om det är det,
så kanske du skulle prata med mig om det ibland.
Kan ni ge oss en minut?
- Nej, Nick... - Det är lugnt.
Serge, låt bli.
- Jag skulle inte. Snälla. - Kom igen, Nick.
Jag ville bara säga...
Lyssna, jag är...
Det som hände med din fru på julfesten,
var en engångsgrej.
Du vet, fest, alkohol, bli galen...
Vi behöver inte linda in det. Vi har alla varit där.
Alla har gjort det. Du har gjort det.
- Vad har jag gjort? - Penny?
- Från ditt kontor?
Berättade hon om Penny?
Jag antar att hon behövde prata med någon.
Kom igen, Nico,
du har haft fingrarna i kakburken själv,
din vilding.
Smaskat runt i...
- Gud! - Gud!
Serge, är du okej?
- Varför slog du min man? - Fråga henne.
Jäklar!
Ryssen kommer!
Kom igen!
Pappa, är allt okej?
Pappa, vad är det?
Jag älskar dig.
Det är första gången du har sagt det.
Har jag berättat hur mycket jag älskar dig?
Om du har det,
så har jag glömt det.
Men ta det inte personligt.
Var är Sandra?
Sarah.
Hon är borta ett par dagar. Men hon kommer tillbaka.
Varför då?
- Pappa... - Har ni bråkat?
Du kan berätta. Jag är din pappa.
Minns du ingenting?
Nej.
Allt är borta.
Det är bara ett hål där inne.
Det är aldrig självklart.
Aldrig självklart hur det kommer att fortskrida.
Snabb försämring kan följas av en lång period av stabilitet.
Din far tycker om att gömma sin förvirring bakom humor,
vilket jag finner intelligent, mycket lättomtyckt.
Men vad du måste fråga dig själv är det här...
Är du beredd att ta hand om honom?
Hantera demens är ett heltidsjobb, och det är inte lätt.
Om du kommer till en punkt...
Snarare, när du kommer till en punkt där du inser
att du inte längre kan ge din far den omvårdnad han behöver,
så måste du överväga alternativ
innan situationen blir kritisk.
Jag förstår, mr Ross. Det gör jag. Min far var också dement.
Det finns inget bra alternativ i sådana här situationer.
Bara mindre dåliga.
Det bästa du kan göra nu
är att hitta ett bra vårdhem till honom och få hans namn på väntlistan.
Leighton Fisher.
Hej, Pam. Får jag prata med pappa?
Han är inte här, gumman.
Är han på lunch?
Nej, han har gått för dagen.
Jag tror han är och tittar på ett vårdhem.
Ett vad?
För farfar. Ja, så var det.
Vad? Nej.
Det skulle pappa inte göra.
Jag kanske missförstod.
Inte en chans.
Fan.
VÅRDHEM
Jag ska vara ärlig, mr Ross.
Väldigt få vill flytta hit.
Och några går bakåt, på grund av ovana omgivningar.
Men de anpassar sig. Vi ser till att de har rutiner, vilket hjälper,
och mycket aktiviteter.
Och de får ofta nya vänner, vilket är trevligt.
- Ursäkta. - Självklart.
Vad...
- Hilda, nej. - Hej.
Jag är Hilda, Du kan kalla mig Bunny.
- Okej. - Vi sågs på teatern, inte sant?
Eller var det operan?
La traviata.
Jag tror du blandar ihop mig med någon annan.
Du är amerikan.
- Visst har han en fin dialekt? - Jo.
Ska vi ha lite sex?
- Bara lite grann? - Hilda, det räcker nu.
- Det räcker nu. - Tänk på det.
- Hilda... - Eller så gör vi det i...
Du kanske redan känner till det
att opassande sexuellt beteende kan vara ett problem med alzheimers.
Hilda är ett av våra svåraste fall,
men vi håller kolla på saker.
Och vi skulle se till att din far är skyddad
från kvinnlig uppmärksamhet så länge det går.
Det är det sista han vill, tro mig.
Du kanske vill skydda dem från honom.
- Hur ska jag berätta för honom? - Gör de inte.
Han kommer inte förstå.
Tänk på det som när barn går till dagis för första gången.
De gråter och slänger sig på golvet.
Och efter tre dagar så kan du inte få dem ifrån stället.
Du behöver inte känna skuld
om du bestämmer att din far ska ses efter av andra människor.
Faktum är, det blir bra för honom.
Mr Ross, det är ett svårt beslut, men snälla var inte orolig.
Vi håller våra boende säkra,
och vi gör allt för att de skall vara lyckliga.
Vad tänker du på, farfar?
Venedig.
Venedig? Berätta igen om när duvan bajsade i farmors ceprese-sallad.
Farmor och jag ville
ta dig till Venedig när du blev äldre.
Vi ville visa
var vi blev...
Visa var vi... Visa...
Visste du
att Pittsburgh har fler broar än Venedig?
Jag tror dig inte.
Ska vi åka och kolla själv?
- Till Pittsburgh? - Till Venedig, dumbom.
Jag hittar inte ens till...
Men om vi åker tillsammans.
Jag duger inte längre,
till någonting.
Jag är värdelös.
Nej, det är du inte, farfar.
Jag älskar dig.
LONDON VENEDIG
Hej.
Nick.
- Får jag prata med Sarah? - Äntligen.
- Får jag prata med henne? - Hon sover.
- Så här dags? - Ja.
Ja, hon har knappt sovit de senaste nätterna. Varför har di inte ringt?
För att det inte var jag som drog.
Spela inte macho med mig.
Det var du som förstörde hennes fest, och såg till att alla fick veta
vad som hänt mellan henne och Serge.
Bra jobbat. Helt enastående.
- Jag är ledsen. - Säg det till henne.
Det är därför jag är här.
- Hur mår Amadeus? - Han är värre.
Jag sätter på te.
Vi har inget te kvar, så jag tänkte att det här kanske funkar.
Härligt.
Det är en martini.
Det är ett martiniglas du tittar på och om det är du tänker göra,
- så går jag upp igen. - Förlåt.
Förlåt att jag är en skitstövel.
Jag är ledsen att jag slog killen,
även om han förtjänade det, och jag skulle göra det igen.
Men...
Jag vill bara att du kommer hem.
Jag vill göra allt bättre.
Varför sover farfar i din säng?
Han hade en mardröm.
Han trodde att ryssarna var på väg igen.
Du är en underbar flicka, vet du det?
Jag är väldigt stolt över dig.
Jag kan ta hand om honom. Ni behöver inte sätta honom på ett hem.
Farfar kan inte vara ensam i huset längre. Det vet du.
Det är för farligt för honom.
Du vill också sätta honom på ett hem.
Nej, jag vill att han skall vara
någonstans där han är säker och lycklig.
Lycklig? I ett hem? Varför sätter ni inte mig i ett hem?
- Jag skulle bli lycklig i ett hem. - Tilda, det är inte rättvist.
Stället som pappa hittade är så fint, och det är jättenära,
vi kan hälsa på honom varje dag,
och hämta honom och hitta på roliga saker ute.
Roliga saker ute? Jag vet knappt vad det är.
- Du och pappa jobbar jämt. - Vi kommer jobba mindre.
- Det sa du förra året. - Det kommer ordna sig. Jag lovar.
Okej, god natt.
"Jag lovar."
Mamma och pappa har lovat en miljon gånger att jobba mindre,
men de gör det inte.
Det är bara jobb, jobb, jobb för dem.
I Connecticut, sa Smillas pappa
att det värsta föräldrar kan göra
är att lova sina barn något och inte hålla det.
Jag var vaken hela natten och tänkte på vad dr Edwards sa,
och på farfar, och det faktum att han behöver en mening.
Därför fick jag ta saker i egna händer.
Farfar. Vakna.
- Är de tillbaka? - Nej, de sover fortfarande.
Så länge fienden sover, så är vi säkra.
Exakt. Nu erövrar vi Italien.
Jag måste till kirurgin.
Nej, farfar. Du har semester.
Utomhus om tio minuter, okej?
Vad letar du efter, farfar?
Någon stal ratten.
Den är på höger sida. Du är i England.
Varför flyttade siamesiska tvillingarna till England?
- Jag vet inte. - Så den andra kunde köra.
Vad väntar vi på?
Farfar, jag kan inte köra.
Jag minns inte hur...
Du vet...
Det är en automat, farfar. Du sätter foten på bromsen.
Ja.
Tryck på den.
Okej.
Spinner som en katt.
Och nu gasen.
Gud!
Nick!
Jag tror att det var backen.
Säger du det, Sherlock.
- Vilken Sherlock? - Holmes, dumbom.
Jag tror att vi blir rånade.
Vakna!
Du måste upp. Du måste komma ner. Kom igen!
Stanna!
Vill du sitta i knät och styra som vi gjorde med traktorn?
Nej, farfar, jag måste ha bältet på mig.
- Ur vägen. - Vägen är enkelriktad.
Jag vet det, men de gör inte det.
Jäkla engelska förare. Ur vägen!
Kom igen.
- Det är rött ljus. - Jag ser det.
Vad gör du? Det är grönt ljus.
Det är då jag måste stanna.
Två biljetter till Venedig, tack, på London till Venedigexpressen.
- Okej. Ålder? - Tio.
Perfekt, då får du 20% rabatt.
Toppen.
Då blir det 85 000 kronor, tack.
Vad?
Är det ett problem?
Slå in din pinkod.
1916.
Är du säker?
Slaget vid Verdun.
- Första världskriget. - Ja.
Det gick igenom.
Njut av Venedig.
Tack så mycket.
Vänta. Så det är...
En preliminär sökning för försvunnen person?
- Är det allt ni kan göra? - Ja.
- Det rätt dåligt. - Det är som det är.
Barnet är med en vuxen.
En knappt fungerande vuxen, som vi har förklarat för dig.
Han är mer i hennes vård.
Du minns honom, han var här för några månader sen
- och letade efter sin döda fru! - Det gör jag inte.
Har du också alzheimers?
Inte som jag känner till.
Du kanske kan vara mer hjälpsam då?
- Jag försöker hjälpa. - Fortsätt.
- Tack. - Varsågod. Tack.
- Din far... - Inte direkt.
Din far körde iväg med din dotter.
- Ja. - Vill ni att vi skickar en helikopter
med infraröd kamera eller något?
Det vore toppen.
- Det vore fantastiskt. - Jag menar, din far är vuxen.
Inte direkt.
Tack.
Tack för all hjälp.
Mitt nöje.
- Bra hjälp. - Lycka till.
Ännu en nöjd kund.
Vet du hur mycket jag...
Vet du...
Jag...
Du vet att jag...
Du är en smart tjej.
Du är som din pappa. Jättesmart.
Jag var inte alltid en bra far.
Du är en utmärkt farfar.
Tja...
Hur är allt?
Väldigt bra mat.
Tack, det var vänligt.
Det är bara det att
det kommer i så stora bitar.
Jag menar...
Det är svårt att...
- Svårt att hantera. - Ja.
Jag vet. Storleken på stek nu för tiden är löjligt.
Vad sägs om en pizza? Jag lovar att skära upp den åt er.
Det är bra. Toppen idé.
Du är en väldigt trevlig man.
- Detsamma. - Jag håller med.
Tack. Tack så mycket.
Alltid en ära att ha en veteran ombord, sir.
Skål.
"Idag pratade jag med dr Edwards i evigheter
om farfar och alzheimers och lycka och glädje.
Glädje är det viktigaste för vår hjärna.
Det är som ett slags gödsel.
Det hjälper hjärnan utvecklas och reparerar den när den går sönder.
Dr Edwards säger att du kan bara nå dina mål
om du fortsätter jaga dem.
Många gamla har inte längre ett mål
för de har ingen att skänka glädje till,
och ingen som är stolt över dem.
Ingen behöver dem. Det är därför de blir sjuka.
Deras hjärnor skrumpnar ihop, och de kan inte reparera dem
för de har inte roligt längre.
Mamma och pappa skulle kanske hälsat på farmor och farfar oftare,
men de kunde inte för de var tvungna att jobba så mycket.
När farmor dog, hade farfar ingen mening längre.
Men om jag kan ge honom en ny mening
och få honom att känna att jag verkligen behöver honom,
då kanske han blir bättre."
Kan jag hjälpa dig?
Det är en fin klocka ni har.
Den tillhörde min far.
Se till att lämna tillbaka den till honom.
Ja.
Jag är tillbaka.
Farfar?
Maggie, jag älskar dina bröst.
Släpp mig, ditt gamla pervo.
- Vad händer här? - Han försökte våldta mig.
- Vem är du? - Vem är du?
Jag är så ledsen.
Han är min farfar. Han har alzheimers.
Trevligt att träffas.
Amadeus. Amadeus Alzheimers.
Dirk. Dirk Nowitzky.
- Dirk Nowitzky? - Ja.
Du är kortare än på tv.
Förlåt för missförståndet.
- Han menade det inte. - Det är okej.
Det var ett nöje att träffa er, mr Nowitzky.
Förresten, din fru
är så mjuk och härlig att ta på.
Hej mamma. Hej Pappa. Jag och farfar har det bra.
Vet ni vad den där saken är?
- Toalett? - Här inne.
Tack. Okej.
Fasen. Farfar!
Kom igen. Tilda.
- Den här vägen. - Nej.
Rädda dig själv, jag håller dem.
Nej, vi ska åka till Venedig.
- Nu då? - Vi måste vänta tills att de är borta.
Det är en bra sal.
- Farfar? - Ja?
- Jag måste kissa. - Okej.
Jag måste sitta på toaletten.
Sätt dig då.
Du borde sitta.
Ja, farfar.
- Maggie brukade sitta också. - Verkligen?
Det är ingen där.
- Skit i dem. - Ja, skit i dem.
Ses imorgon. Eller dagen efter.
- Älskar dig. Hej då. - Hej då.
Väldigt fint.
Så din pappa och din dotter är på ett tåg, har en dag ute.
- Det stämmer. - Ja, och ni ska hitta tåget.
Det finns många tåg i det här landet.
De susar omkring. Eller inte.
Beror på vilket bolag.
Som sagt, vår dotter är tio,
och hennes farfar har demens.
- Han glömmer väldigt lätt. - Händer oss alla.
I morse glömde jag var jag lagt bilnyckeln.
Min fru säger att jag skulle tappa bort huvudet om det inte satt fast.
Säger du att ni inte tänker hjälpa oss att leta efter vårt barn?
Är det vad du säger?
Jag har kontaktat Brittiska Transportpolisen, okej?
Men ett barn som är på resa med sin farfar är inte direkt prioritet.
Transportpolisen hör av sig så fort de har lokaliserats.
- Men det finns många... - Många tåg.
- Ja, du sa det. - Visst, hör här,
vi ringer kreditbolaget, de kanske är hjälpsamma.
- Tack. - Smart tänkt. Mycket smart.
Säg till om du behöver ett jobb.
Hallå?
Vem är där?
Sveriges premiärminister.
Jag måste verkligen pissa.
Nej...
Premiärministern, du...
Det här är ingen bra toalett för dig, premiärministern.
Öppna bara dörren, kompis.
Den funkar inte.
Vrid låset åt vänster.
- Vänster? - Ja.
Vrid låset till vänster.
- Är det polisen? - Nej.
Det är den svenska premiärministern.
Vi borde städa.
Kom igen, jag skämtar. Jag är Mickey. Jag är vaktmästaren.
Du är tjejen som stoppade tåget.
Och du är farfar med alzheimers.
"Alzheimer"? Vem?
Vem har alzheimers?
Letar de efter oss?
Sötnos, det här är Bolzano.
Ni stoppade London till Venedigexpressen.
Det är förstasida-stoff.
Jag var tvungen, annars hade jag förlorat min farfar.
Då är det helt förståeligt.
Vem har alzheimers?
Vänta. Du är amerikan.
- Det är jag verkligen. - Vad gör du här då?
Jag sa att jag skulle dra om den där fånen blev president.
Så jag stack.
Jag jobbar på att försöka befria Melania.
Jag tror att hon skulle gilla det.
- Var är ni från? - Connecticut.
Men nu bor vi i London. Vi har emigrerat.
Kan du snälla hjälpa oss?
Självklart.
Vi immigranter måste hålla ihop.
- Vad gör du? - Jag kan inte sova.
Jag vet. Inte jag heller.
Letar du fortfarande efter honungen?
Ja.
Jösses!
Vilken lymmel!
Jag har frågat honom hundra gånger om han har sett min honung.
- Vill du veta vad han sa? - Vad sa han?
Han sa: "Jag är allergisk mot honung."
Vilken röra.
Vill du ha en whisky?
Det är trevligt att vara trevlig mot varandra igen.
Tror du vi bråkar mer än andra par?
- Ja. - Tycker du?
Ja, jag tror definitivt vi bråkar mer än andra par.
- Varför då? - Det är våra föräldrars fel antar jag.
- Vet du vad jag tror? - Vad tror du?
Jag tror att det är för att vi bryr oss om varandra.
Det är därför.
- Vem är det? - Inget. Det är inte hon.
- Vem är det? - Det är Serge.
- Serge? - Japp.
- Serge. - Ja, han hälsar.
Han hälsar.
Du kan läsa om du vill.
"Hej Serge. Hur mår din käke, fjant?"
Sluta. Det är inte roligt. Stackars Serge har det inte roligt.
- "Stackars Serge har det inte roligt." - Nej.
Hans fru fick honom förflyttad till Huopalahtikontoret.
Hon fick honom förflyttad?
Ja, hennes far äger företaget.
Var ligger Huopalalalapah?
- Huopalahti ligger utanför Helsingfors. - Bra.
Jag tänkte att du skulle gilla det.
Varför förflyttades inte du?
Verkar som om jag var den senaste i en rätt lång lista över obetänksamheter.
Det måste kännas hemskt.
- Nästan förnedrande. - Nej. Inte direkt.
- Är du säker? - Jag mår bra. Jag hatar dig.
- Nej, det gör du inte. - Det gör jag verkligen. Hatar dig.
- Nej. Du älskar mig. - Jag hatar. Nej, det gör jag inte.
Nej, jag älskar Serge.
- Nej, du älskar mig. - Jag hatar dig.
- Jag hatar dig så mycket. - Du älskar mig.
- Jag älskar dig pyttelite.
Hej, jag är Mickey.
Jag kommer från Schenectady, New York.
Nu bor jag i Bolzano.
Jag höll på med aktier, nu är jag vaktmästare.
Kom till saken Mickey.
Hur som helst. Kära Nick och...
Vad heter din mamma nu igen?
Sandra.
Kära Nick och Sandra,
er dotter har bett mig hälsa er
att hon och Amadeus har det jättebra
och ni ska inte oroa er.
Så snart de är i kärlekens stad,
så ringer hon. Ni hämtar dem.
"Kärlekens stad"?
- Vad är det för fel med det? - Det är fånigt.
Gör det igen och säg Venedig.
Nej, bella. Jag gör det bara en gång.
För övrigt ser mitt hår så bra ut.
Vänta.
- Skickade du det? - Ja.
Vakna.
Du skulle inte skickat det förrän vi var där
för nu vet de vart vi är på väg!
Jag sa bara "Kärlekens stad".
Det kan lika gärna vara Paris.
Så jag reser från London till Paris
via Sydtyrolen?
Varför inte? Man åker från Austin till Seattle via New York.
Vad?
- Där är han. Hej! - Venedig?
Vår dotter har dyr smak.
Jag undrar var det kommer ifrån.
- Din sida. - Jaså?
Vad är det?
Jag tog med kavalleriet.
Hej!
Buenas noches, amigos.
Buenos días. "Noches" är natt.
Jag ser ingen måne, gör du?
Kavalleri?
Okej, professorn.
Så detta är våra brottslingar?
Ja, det är de.
Jag är Murali, er chaufför.
Bäst att ni hoppar in bak i lastbilen nu.
Varför kan vi inte sitta fram?
För ni kommer att synas. Se på mig.
Jag kommer definitivt att bli stoppad.
Vi måste åka innan de stänger gränsen.
De har inte ens gränser i EU längre.
- Jaså? - Nej.
Kom igen.
Lycka till, min vän.
Jag hoppas du och din farfar kommer till Venedig.
Tack för allting.
- Var försiktiga. - Okej.
Okej?
Det luktar hemskt här inne.
Jag älskar lukten.
Du är en sån fin flicka, eller hur?
Hur kan du veta att det är en flicka?
Jag ju veterinär.
Jag ser det på ansiktet.
Men...
Hon har ju en pung.
Var?
Ja, inte i ansiktet i alla fall.
Fan också, snuten.
Vad var det jag sa?
- Vad är det som händer? - Polisen!
- Skit. - Skit.
Hej, god eftermiddag.
Vad kan jag göra för er?
Ge honom ditt körkort och fordonsdokumenten.
- Du hörde honom. - Självklart.
Säg inte emot chefen, okej?
Vad har ni där bak?
- Får. - Får?
Vad sa du?
Du bräker inte åt mig, hai capito?
Okej. Så kan jag åka?
Nej, självklart inte.
Kliv ur bilen och öppna.
Jag tror inte det är en bra idé
att störa dem just nu.
Ut ur bilen och öppna.
Skit!
Varför är landgången nere? Jag kan skriva en bot för det.
Det måste hänt när ni stannade mig.
Hon är smart, den flickan.
Fåret menar jag. En av dem är jäkla smart, jag vet det.
Har inte kommit på vilket bara.
Men jag ringer när jag får veta.
Perumal. Murali Perumal.
KÄRLEK
Hur länge stannar ni?
Vi vet inte riktigt.
Låt oss se.
- Vi har bara sviterna kvar. - Okej.
Det blir 18 000 kronor, tack.
Skämtar du? Kom igen, vi går någon annanstans.
Älskling, nej, vi stannar här.
- Det här är fånigt. - Älskling, vi klarar det.
Vi låtsas att det är lire.
- Tack. - Tack så mycket.
- Ha en fin vistelse. - Tack.
Vi har inget bröd kvar.
Kolla på alla streck!
Hur ska man kunna hitta här?
Vi kan dela på den här.
Du kan ta det. Jag känner för får.
- Får? - Ser du honom?
- Vi kan fånga ett. - Nej, farfar.
Vi ska inte ha några får.
- Ett litet får? - Nej.
- Ett halvt litet? - Nej!
- Ett halvt pyttelitet... - Nej.
Ett mini litet ett?
Nej, farfar.
Ett mini pyttelitet...
Här. Du får halva det här.
Jag gillar inte granatäpple.
Farfar?
Är du rädd för att vara död?
Nej.
Jag tror att jag är det.
Du har fortfarande
en och annan dag innan det är din tur.
Nej,
jag tror jag är rädd för att du ska dö.
Var inte det, för...
...farmor och jag kommer vara där uppe för alltid,
och vakar över dig.
Och vi kommer att vara så stolta.
När du saknar mig,
behöver du bara
titta upp.
Sa du något?
Jag sa bara att jag älskar dig, farfar.
Kan jag hjälpa er?
Vi är hungriga.
Jag skulle gärna ge er tomaterna,
men de är till marknaden i Venedig.
Kom in. Vi hittar något att äta.
Var är tomaterna?
Jag såg fram emot tomatsallad.
Tomaterna var till marknaden, mr Ross.
Jag kan ett skämt om marknader.
En nunna går till en bondemarknad,
han säljer grönsaker,
och hon säger till bonden:
"Jag vill ha en gurka."
Och bonden säger: "Ta två gurkor."
Och hon säger: "Varför två gurkor?"
Bonden säger till nunnan:
"Då kan du äta en också!"
Jag förstår inte.
Om hon äter en,
så kan hon ha den andra till...
Att äta nästa dag.
Vad gör ni här hela dagarna?
- Får jag förklara mitt skämt, tack? - Nej, farfar.
Är det sant att ni inte får ha sex?
Det stämmer, mitt barn.
Vi lever i kyskhet.
Det var det jag sa om gurkan!
Vad är kyskhet?
Vi avhåller oss från att älska en man,
och vi låter oss inte älskas av en man.
Vi lämnar det till Gud.
Så...
Ni är, typ, gifta med Gud?
Ja, det kan man säga, mitt barn.
Så ingen kan bli svartsjuk eller vara otrogen mot varandra?
Är det okej om mina föräldrar kommer hit?
Självklart.
Men varför frågar du, mitt barn?
Jag tror bara att de skulle kunna ta lärdom av er det är allt.
I skärselden,
får vi chansen att få våra synder förlåtna.
För att göra oss rena igen.
Så att Gud kan ta emot oss i himlen.
- Tror du på himlen? - Självklart.
Bara himlen gör våra liv kompletta.
Och när vi dör,
lever vi alla tillsammans med Gud.
Tror du min farfar kommer till himlen?
Från vad du har berätta om din farfar,
så är jag säker på det.
På riktigt?
Ja.
Vet du, Matilda,
det du gör för din farfar
är extraordinärt.
Du är en väldigt speciell flicka.
Letar du efter någon, farfar?
Ja.
Margaret. Har du sett henne?
Det är min farmor.
Hon är i himlen.
Kom, jag hjälper dig.
- Just det. - Farmor?
Margaret?
Farmor?
- Farmor? - Var är hon?
Vi hittar henne.
Farfar, jag hittade henne.
Maggie?
Maggie.
Du gick någonstans dit jag inte kunde följa dig.
Och jag har...
Jag har letat efter dig så...
Så länge.
Du är så vacker.
Jag älskar dig så mycket.
Så mycket.
Vad pratar du om?
Han pratar italienska, mormor.
Låter inte som italienska för mig.
Tack. Kom, de är inte härifrån.
Jag fick inget hår.
Varför?
Se på dina tänder.
Men, signorina, bokningen var för två dagar sen.
Nu är rummet borta.
Vi blev försenade. Min farfar var jättetrött.
Kan vi snälla få ett annat rum?
Men vi har bara en svit kvar, och...
Den är rätt dyr.
Det är okej. Vi har farfars kreditkort.
Det blir 24 000 kronor.
Pinkoden, sir.
Farfar?
Minns du?
Slaget vid Verdun.
Rum nummer 19, sir.
Varför har alla italienare mustascher?
För de vill se ut som sin mamma.
Farfar!
Min kompis Nerdy berättade den en gång.
- Den är bra. - Jag vet.
Nummer 19.
Som sin mamma!
Vem...
Vem är du?
Det är någon här i spegeln. Den ser iakttar oss.
Han gör allt som jag gör.
Ser du?
Det är du, farfar,
och det är jag.
Det är våra spegelbilder.
Vad?
Försvinn!
- Gå! - Farfar?
- Försvinn! - Använd denna istället.
Du måste använda andra halvan.
Jag gillar honom inte.
Vet du...
Jag lär mig så mycket av dig.
Det var den roligaste dagen,
den coolaste dagen i mitt liv, faktiskt.
Tack.
Tack så mycket, farfar.
Ja, jag också.
Fjorton hotell och ingen har hört något.
Vet vi ens om de skulle till Venedig?
Jag försöker minnas namnet på platsen
där han var när han kom hit med mamma på deras smekmånad.
Var det Lido? Var det Markusplatsen?
Jag lyssnade aldrig
när han pratade om det.
Hur hemska de här dagarna än har varit,
så känns det som om vi är på samma sida igen.
Som vi brukade vara.
Vi är ett team.
Hör du fåglarna?
Det låter inte bra.
Hej...
Jag hörde dig ropa.
Är du sjuk?
Jag kan hjälpa dig. Jag är veterinär.
Fågeln är sjuk.
Ja, han är lite grön.
Fattar du?
Jag skojade som du.
Ja, inte som ditt. Ditt skämt var så roligt, sir.
Jag berättade för alla.
Vilket håll ligger stranden?
Den ligger vid Lido.
- Är allting bra? - Ja.
Kan jag hjälpa er med något?
Men du kan inte gå dit nu.
Det är mitt i natten!
Farfar?
Har du sett min farfar?
Far...
- Han med hunden, va? - Ja.
Vänster. Höger.
Okej? Du går ut...
Och du tar en båt.
Hej.
- Vart ska du? - Till Lido.
Då åker vi till Lido.
Stanna!
Nej!
MARGARET AMADEUS
Mår du bra?
Farfar?
Jag känner inte dig.
Jo, det gör du.
Jag är din lilla prinsessa.
Och vi har samma efternamn. Ross.
Försvinn!
Kom, det är dags att åka tillbaka till hotellet.
Försvinn.
Stick.
Snälla.
"Till Tilda.
Det kommer en dag
när jag inte kommer minnas att du
är du.
Men vad som än händer,
måste du minnas en sak,
över allt annat,
att jag älskar dig,
och att du är den underbaraste prinsessa
jag kunde önskat."
Skit.
- Vi måste ringa polisen. - Mamma?
Pappa?
Är du okej? Herregud!
- Mår du bra? - Jag mår bra.
- Min... - Var är farfar?
Utsikten är fantastisk.
Jag tar en sån här till.
Pappa.
Minns du när du kom hit med mamma på er smekmånad?
Ska jag hjälpa dig?
- Nej! - Jag...
- Mata mig inte. Jag är inget barn. - Nej, jag...
Förlåt. Jag vet. Förlåt.
Jag kan äta själv.
Har de ingenting att dricka här?
Gud, jag är hungrig.
Kan du hjälpa mig? Snälla?
Bara lite grann?
Här.
Hur smakade det? Gott?
Vill du ha mer?
Varsågod.
Kletig.
"Kletig"? Det är det.
- Utsökt kletig. - Kletig och våt.
Mer?
Innan vi flög tillbaka till London,
stannade vi till midnatt och tittade på de stora Rendetore-fyrverkerierna.
Vi hade jätteroligt.
Fast farfar tyckte inte det var något
i jämförelse med fyrverkerierna på trädgårdsfesten.
Nio månader senare, fick jag en lillebror.
Mamma tyckte vi skulle döpa honom till Amadeus efter farfar.
Jag tror inte farfar förstod det.
Han frågade hela tiden var bäbisen hette och var han kom ifrån.
Men jag tror farfar förstod att mamma och pappa hade mer tid för honom
för de höll sitt löfte och försökte att jobba mindre.
Jag spelade alltid farfars favoritlåt från när han var ung.
Dr Edwards sa att musik har en enorm kraft
som helt förändrar människor med alzheimers.
Musik kan verkligen läka dem för en stund och föra dem tillbaka till oss.
Farfar bodde hos oss ett tag efter resan till Venedig.
Vi hade en vårdare som kom och hjälpte oss med honom.
Farfar gillade henne mycket.
Men till slut, bestämde hon sig för att lämna oss.
Farfar gillade hennes blus för mycket.
När farfar kom till hemmet, hälsade vi ofta på honom.
Mamma köpte ofta honungsglassen han älskade så mycket.
Ibland gillade han den,
och ibland tyckte han den var för kall.
Det är sonen.
Jag vet.
Hur vet du det?
För han ser ut som min son.
Dr Edwards sa
att alzheimerspatienter känner mer än vi vet.
Han sa att de behöver ömhet,
så det är viktigt att vara så mycket med dem som möjligt.
På vårt sista besök kom en stor storm.
Det var hällregn, som om himlen grät.
Men vi?
Vi bara satt vid vårt bord i trädgården och skrattade.
Nästa dag stannande hans hjärta.
och jag är så lycklig att jag var med när det hände.
Jag var med honom varje dag,
förutom den dagen då de opererade mina mandlar.
"Det senaste dödläget i kongressen ledde kritiker till staten
att för vissa kongressmän, har partiet blivit viktigare
än kammarens arbete."
Det här är så tråkigt.
Det har du rätt i.
Vet du vem jag är?
Självklart.
Du är min lilla principessa.
Sedan var han borta.
Arrivederci, farfar.
- Kom. - Vi går.
Hej då, din lilla lymmel.
Vi ses där uppe.
Det finns en tid för allt,
och en tid för alla händelser under himlarna.
Det finns en tid för födelse, och en tid för att dö.
Tid för sorg, och tid för skratt.
En tid att omfamna, och en tid att inte omfamna.
En tid att vara tyst, och en tid att tala.
En tid att plantera, och en tid att dra upp plantan.
Var är Tilda?
Hon är där borta.
Hon ville inte se begravningen.
Farfar?
Sa du något, farfar?
DEDIKERAD TILL MONIKA OCH HERBERT SCHWEIGER
Undertexter: Maria Olsson